Următorul raport al Societății Regale de Geologie
întocmit de subsemnatul, Alexander Saxton, este o relatare completă și corectă
a evenimentelor ce au urmat expediției societății în Manciuria.
Ca lider al expediției,
trebuie să accept responsabilitatea finalizării dezastruoase a expediției.
Dar voi lăsa la judecata onorabililor membri
să decidă asupra cui cade vina pentru acest rezultat dezastruos.
- Îmi pare rău, nu mai sunt locuri libere. - Numele meu este Saxton, Alexander Saxton.
Dacă verifici, vei găsi telegrama pe care am trimis-o acum 3 săptămâni
cu instrucțiuni pentru rezervare.
Nu pot face nimic.
Da.
Mai să fie, uite cine e aici. Profesorul Saxton, nu?
- Doctore Wells. - Ce faci în Shanghai?
- Te-aș putea întreba același lucru. - Colectez câteva specimene.
Domnișoara Jones, vi-l prezint pe profesorul Alexander Saxton.
Îi plac fosilele și oasele.
Încântată de cunoștință, domnule profesor.
Domnișoara Jones e asistenta mea. Bacteriologie, un tehnician excelent.
Vrea să spună, pentru o femeie.
Scuzați-mă.
Două compartimente private pentru Moscova, vă rog.
- Două? Asta e tot? - Și 3 lăzi cu animale.
- Imposibil. - Știu că cer un miracol.
Poate asta va fi de ajutor.
Mulțumesc.
În China i se spune constrângere. Americanii îi spun șmecherie.
În Anglia îi spunem mită și corupție.
Scuzați-mă, domnule.
Ieși afară!
Domnul Alexander Saxton?
- Da. - Căpitan 0'Hagan, domnule.
Generalul Wang mi-a ordonat să vă găsesc și să mă pun la dispoziția dumneavoastră.
Da... acum îmi amintesc! Am biletul Excelenței Voastre.
- Biletul... dumneavoastră, chiar aici. - Mulțumesc.
Și Domnul să aibă milă de sufletul lui.
Nu că ar merita, hoț murdar! Unde sunt lucrurile lui?
- Îl știai? - Krasinsky, lăcătușul?
Putea deschide orice încuietoare și cu un fir de păr.
Un hoț? Dar era orb!
Orb? Mirosea poliția de la un kilometru.
Mai să fie.
Lucrarea diavolului!
Pot să te ajut cu ceva, Părinte?
- Asta este a ta? - Da, dar vreau o explicație.
Ce ai aici este blestemat și trebuie distrus.
Inspector Mirov. Ce este înăuntru, Excelență?
Fosile.
Ce este o fosilă?
O piatră.
Pietre?
Nu este nimic de valoare, cum ar fi aurul, de pildă?
Aur?! E un specimen de laborator.
Fără valoare pentru un hoț.
Unde este Dumnezeu...
este și loc pentru o cruce.
Chiar și aici.
Dar Satana e malefic și unde răul există, nu există loc și pentru cruce!
- Prostii! Un truc ieftin. Căpitane. - Da, domnule.
Spune-le oamenilor să urce lada în tren.
Gata?
Sus.
- Unde este lada C? - Acolo, domnule.
Da. Haide.
Aveți grijă cu asta.
Urmați-mă!
Cu ce o să uimești lumea științifică de data asta?
O să citești în raportul anual al Societății.
- E o fosilă remarcabilă. - Fosilă?
Dar e ceva viu. Am auzit.
- Greșești. - Nu va trebui să-i dai de mâncare, deci?
Ocupantul nu a mâncat de 2 milioane de ani.
E și asta o metodă de a face economie la mâncare.
Valet.
- Alinka, ce e cu tine? - Da, Contesă?
- Aveți un seif pentru valori? - Da. Voi întocmi o chitanță.
Scuzați-mă.
Alinkăi îi este frică. Ce ai în lada aceea?
Nimic ce ar putea să o intereseze pe Alinka, doamnă.
În mod normal îi plac englezii.
- Ca noi toți de altfel. - Sunt onorat, doamnă.
Oh, da, Anglia. Regina Victoria, Shakespeare.
Eu admir Polonia, doamnă, cred că există o legătură între țările noastre.
Soțul meu, contele Petrovski, spune că în secolul 15
regele Henric ne-a trădat în favoarea rușilor, nu?
Sper ca dumneavoastră și soțul vostru veți accepta profundele mele scuzele.
Îi este frică cu adevărat.
Mă întreb ce poate fi.
Vă pot conduce înapoi, doamnă?
E a dumneavoastră?
Mulțumesc. Scuzați-mă.
Da?
Eram pe peron, când ați vorbit cu călugărul acela.
- Da? - Sunt inginer, om de știință.
Și asta este cretă obișnuită.
Cum vă explicați că nu a lăsat urme pe acea ladă?
Hipnoză. Yoga.
Cei ca el pot fi foarte convingători. Se pot chiar autohipnotiza.
Mâncarea pe care o vom ridica, cine va plăti pentru ea, domnule?
Țineți evidența sumei care va fi cheltuită.
Dacă... cineva va da o gaură în această ladă la noapte
și va vedea ce e în ea, aș fi foarte recunoscător.
În regulă.
Ajutați-mă.
Cum anume, doamnă?
- Aici e numărul 8? - Ușa următoare, compartimentul Wells.
Nu mai plângeți.
Va fi bine.
Scuzați-mă.
Iartă-mă, prietene, mă tem că ești în cabină greșită. Numărul 8, vezi?
8A, cușeta de jos.
8B, cușeta de sus.
Nu te teme. Trebuia să am acest compartiment doar pentru mine.
- Dacă nu te superi. - Îmi cer scuze dacă îți stau în drum.
Scuzați-mă, nu am bilet și trebuie să plec din Shanghai.
- Sigur vă pot recompensa. - Tânăra doamnă are probleme.
Și ce sugerezi să facem?
- Nu ai putea sta cu altcineva? - Domnișoara Jones?
Sunt sigură că putem sta împreună fără probleme.
Duhoarea Iadului este în acest tren, chiar și câinele o simte.
Cu ce să mă îmbrac, când va veni englezul?
Ești foarte sigură de tine, nu?
Rochia albastră cu decolteu...
sau poate cea roșie.
Te joci cu sufletul ei nemuritor.
De aceea te avem pe tine, Pujardov. Sufletele nemuritoare sunt în grija ta.
Se teme de ceva.
- Spune-mi, Pujardov... - Da?
Pe care crezi că ar trebui să o port pentru englez?
- Cea roșie sau cea albastră? - Destul!
- Îți interzic să vorbești așa. - Îi interzici?
Iertați-mă, Excelența Voastră.
Preocuparea pentru bunăstarea spirituală a Contesei m-a făcut să uit cine sunt.
Mă voi ruga pentru umilință.
Roagă-te din greu, Pujardov sau te vei ruga și pentru altă slujbă.
În numele tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh...
Este piesă pe care o cânt eu. Mă întreb cine o fi.
Ați vrut să ne vedeți?
M-am gândit că unul dintre voi știe ce s-a întâmplat cu responsabilul cu bagajele.
- Nu am nici ce-a mai mică idee. - Dar dumneavoastră?
Poate are legătură cu ce este în acea ladă.
Sunt de acord. Încerca să o deschidă când s-a întâmplat ceva.
Ce?!
- Din fericire, a fost întrerupt. - Da. De către cine?
De ce te temi atât de mult să nu fie deschisă?
E greșeala mea. L-am rugat să arunce o privire. Eram curios.
Nu e treaba dumitale.
Sau a dumitale.
Noapte bună.
Un om mort, altul dispărut. E timpul să deschidem lada asta.
Nu ai să faci asta!
Dați-mi cheia.
Konev, încearcă să deschizi cu ăla.
Dă-i drumul!
Dumnezeule... e responsabilul cu bagajele.
- Ce era înăuntru?! - Ți-am spus, o fosilă.
Jumătate om, jumătate maimuță. A trăit acum 2 milioane de ani.
Vrei să spui că o maimuță care a trăit acum 2 milioane de ani
a ieșit din lada asta, l-a omorât și l-a băgat în ea,
apoi a închis pur și simplu și a plecat?
- Da! E viu, trebuie să fie! - Închideți-l.
Vom cerceta trenul până-l găsim, orice ar fi, și îl distrugem.
- Dar dacă e viu... - Vreau să păstrați tăcerea!
Nu vreau să sperii pasagerii.
Paharul meu e gol.
Iartă-mă, mă gândeam la altceva.
Ce este?
Îmi pare rău, nu-ți pot spune.
- Bună seara. - Bună seara.
Bună seara.
Nu ne-am mai întâlnit?
Nu cred.
Ba da, la palatul guvernatorului. Generalul Wang.
Vă înșelați.
Desigur. Îmi cer scuze. Era altcineva.
Ce s-a întâmplat?
Ochiul acelui pește, e alb.
Normal, a fost fiert.
Fiert... da.
- E adevărat că sunteți doctor? - Întreabă-mă după ce termin cina.
- E urgent. - Care sunt simptomele?
- E mort, l-ai văzut. - Oh, acela.
Nu mai pot face nimic pentru el.
Acum mai este unul. Unul din oamenii mei, aceeași ochi albi.
- Vreau să știu cauza morții. - Cine e mort?
Nu-ți băga nasul! Nu ai auzit nimic.
Scuzați-mă.
Fosila profesorului Saxton e încă în libertate?
Cred că fosila sau ce o fi, a scăpat, a sărit din tren.
- Domnișoară Jones, am nevoie de d-voastră. - La vârsta d-voastră, nu mă surprinde.
- Pentru o autopsie! - Oh, asta e altceva.
Foarte curios.
Un defect genetic, cu siguranță.
Scalpel.
Ține lampa nemișcată.
- Ce face? - Îi înlătură scalpul.
Nu te ridica, te rog.
Văd că ați decis să cinați singur, Sir Alexander.
Am mâncat în situații mai rele cu însoțitori și mai răi.
Fierăstrău.
Poftim, doctore.
Nu ai chef de glumă pentru că ai pierdut lada cu oase.
Acea "ladă cu oase", doamnă, putea rezolva multe din enigmele științei.
Dacă teoria evoluției este confirmată, dacă știința biologiei este revoluționată,
dacă însăși originea omului este determinată...
Am auzit de evoluție, că este... este imorală.
E un fapt... și nu este nimic imoral în asta.
Și ce este cu responsabilul cu bagajele și acel biet hoț din gară?
- Ce e cu ei? - Sunt morți.
Creatura dumitale e responsabilă?
Probabil.
Și nu-ți pasă?
Un responsabil cu bagajele și un hoț?
Aveți dreptate, doamnă,
nu-mi pasă atât cât ar trebui.
Îmi poți spune cum a murit?
Neted ca fundul unui sugar. Omul acesta era normal în cursul zilei de azi?
- Absolut. - E o mutație, o ciudățenie a naturii.
Ce e atât de special la acest creier?
Memoria și procesul de învățare afectează un creier normal,
lasă o suprafață încrețită.
Acest creier a fost golit, memoria a fost ștearsă
ca și cum ai șterge creta de pe tablă.
Intră.
Mulțumesc. Am terminat.
Nu stau mult.
Domnișoară? Sunt doctorul Wells.
Domnișoară, sunteți bine?
Domnișoară, sunteți acolo?
Intră.
Te simți mai bine?
Da.
S-a întâmplat ceva?
Femeia care a fost ucisă - inginerul, jucătorul de șah,
mi-a spus despre ea că era spion internațional.
- Da, știu. - Știi?
Ar fi putut avea vreo legătură cu moartea ei?
Ce crezi?
Doctorul Wells și cu mine i-am făcut autopsia.
Avea creierul complet neted, ca și în celălalt caz.
Totul a fost șters. Am o teorie despre asta.
Sunt doar un polițist, profesore, nu am prea multă școală.
Atunci voi fi foarte simplu.
Să presupunem că, creatura, cea pe care ai ucis-o,
era capabilă să ia ideile direct din creierele altor oameni
și să le transfere în al său.
- Adică le-a supt creierele? - Le-a absorbit, prin ochi.
Ăsta a fost primul nostru indiciu. Ochii albi.
Dacă bestia ți-a absorbit creierul,
toată educația și învățătura ta s-au deplasat în creierul său.
Ar fi la fel de inteligentă ca tine.
Chiar mai mult, pentru că ceea ce a luat de la mine
s-ar fi adăugat la ceea ce ar fi avut deja.
Profesore, un spion, responsabilul cu bagajele, un hoț.
Ce căuta creatura?
Nu vom ști asta niciodată acum că e moartă și totuși...
Ce?
O asemenea creatură...
cum ar putea muri vreodată?
- Inspectore? - Ce este?
Am găsit asta. Animalul o avea.
- O avea animalul? - Dă-mi-o!
- Aparține contelui Petrovski. - De unde știi?
L-am văzut când a pus-o în seif.
Oțel - mai tare ca un diamant. De aceea mă urmăresc spionii.
Francezii, germanii, englezii. Dar își pierd timpul.
Ce contează cu adevărat este formula
și formula, domnilor, e în siguranță... aici.
Ce s-a întâmplat cu fata? Cea care era spion.
E moartă. Fosila a omorât-o.
- Dar nu mai e nici-un pericol. - Bestia nu a murit.
Am tras 4 gloanțe în ea.
Crezi că răul poate fi ucis cu gloanțe?
Satana trăiește.
Cel necurat... este printre noi!
Shalom, Shalom, Shalom. Shalom.
Borcan pentru specimene.
- Ce te aștepți să găsești în fluidul ocular? - Nu știu.
- Incredibil. - Ce este?
Ultimul lucru pe care l-a văzut creatura!
- Inspectorul de poliție. - Imaginea s-a imprimat în fluid.
Exact. Memoria vizuală a creaturii este localizată nu în creier ci în ochi.
Poți identifica ceva?
E un brontozaur!
Un pterodactil.
Incredibil.
Asta nu este o hartă.
Poate fi doar Pământul văzut din spațiu.
Sper că nu deranjez. Călătorii încep să se teamă, profesore.
Cei care călătoresc pe distanțe lungi se plictisesc, doamnă. Caută senzații tari.
- Atunci nu mai este nici un pericol? - S-a terminat.
Și cu știința cum rămâne? Evoluția despre care vorbeai?
Priviți cu ochii d-voastră.
Vino aici, Pujardov.
Vreau să-ți arăt ceva.
Privește.
E Sfântă Scriptură.
În cea de-a doua zi, a creat pământul.
De unde o ai?
Din ochiul creaturii.
- Ochiul Diavolului! - Prostii. Este o explicație științifică.
Cunoști această explicație?
Nu.
Nu încă.
Înainte de cădere, înainte ca Diavolul să fie alungat de lângă tronul Domnului,
Cel Rău a privit în jos din ceruri și a văzut...
Prostii!
Pujardov!
- Pujardov? Unde e? - Nu știu.
A înnebunit.
- O să verific vagonul cu bagaje. - Bine.
- Căutați hoțul, domnișoară Jones? - Știi asta.
Care-i problema?
Găsește ochiul ăla și primești 1000 de ruble.
1000 de ruble pentru un ochi?
Este ceva în el.
- Imagini. - Imagini cu ce?
Imagini ale pământului din preistorie. Ale pământului văzut din spațiu.
Cine a mai văzut acele imagini?
Dr. Wells, profesorul Saxton și contesa cea simpatică.
Înțeleg.
Ai milă, ai milă.
O să mă omori?
Prostule. Nu e nimic de folos în capul tău.
Altă crimă.
Opriți trenul! Vreau să cobor!
Liniște! Am auzit că vreți să coborâți din tren.
- Nici să nu vă gândiți. - Mă voi plânge autorităților.
- Nu sunt unul din subordonații tăi! - Împușc pe oricine încearcă să oprească trenul.
Împuști?! Împuști?! Rus prost!
Cine a mai văzut imaginile?
Dr. Wells...
Profesorul Saxton...
și contesa aceea simpatică. Wells, Saxton și contesa.
Wells, Saxton și contesa....
Wells, e creatura moartă sau nu?
Dacă este, atunci cine a ucis-o pe domnișoara Jones?
- Ai vreo idee? - Nu, inspectore, nu am.
Am cerut conductorui să telegrafieze și să oprească la stația următoare.
Care-i problema?
Spune-mi cine ești.
Spune-mi. Te voi sluji.
Vreau să te ajut.
E ca un fel de boală contagioasă.
Dacă este o boală, trebuie să existe și simptome.
- Febră? - Ai putea lua temperatura tuturor.
Ochii, de ce se albesc ochii?
Crezi că este adevărat ce se spune despre acei oribili ochi albi?
Măcar culoarea este adevărată.
- Inspectore, ai mai rămas dumneata. - Ce e cu mine?
Ochii tăi. Trebuie să-i examinăm.
Desigur.
Poate ar trebui să examinați radiațiile sau alte raze invizibile.
Raze X? E o idee, dar cum putem face asta aici?
- Ești om de știință? - Inginer, dar încerc să țin pasul cu orice.
Admirabil.
Inspectore, spune-le acestor oameni să stea în grupuri sau măcar perechi,
așa că dacă se întâmplă ceva, altă persoană să poată da alarma.
Nimeni să nu rămână singur sub nici-o formă.
Vești despre tren.
Trenul va fi aici în exact...
14 minute.
14 minute?
Da, Excelența Voastră, asta spune aici.
Nu în cuvinte, Excelența Voastră, ci codat. E ca o altă limbă.
Știu ce e telegraful, tataie.
Știu despre trenuri, știu despre curentul electric.
În picioare, toată lumea!
Afară, adunarea! Chiar dacă mai cred, încă, în Dumnezeu, nu-mi place să fiu prostit!
Nu, Excelența Voastră.
Nu aș face așa ceva.
Spune-mi, tataie...
crezi în Diavol?
Da.
Bine, trimite o telegramă.
Spune-le că, căpitanul Kazan,
știe că un cal are patru picioare, un ucigaș are două mâini,
dar chiar și Diavolul...
trebuie să se teamă de un cazac cinstit, nu?
Gravitația Pământului, știi cum să o măsori?
Cum să măsori gravitația?
Vreau să știu dacă gravitația poate fi învinsă?
Dacă întrebi dacă oamenii pot depăși câmpul gravitațional al pământului,
încă nu, dar nu mai e mult până atunci.
Deci va fi posibil?
Este un profesor de matematică, îl cheamă Chelkovsky.
Are idei despre rachete, mașinării care pot zbura și învinge gravitația pământului.
Îl cunoști?
Chelkovsky a fost unul din profesorii mei, a fost ca un tată pentru mine.
Dar de ce ar fi cineva ca tine interesat de...
Ce credeți despre toate astea, Excelență?
Privește asta. E ce am văzut la microscop.
- E Pământul văzut din spațiu. - Ce înseamnă?
Cu milioane de ani în urmă ceva, o formă de inteligență,
a venit pe pământ de pe o altă planetă.
Atmosfera era nouă, diferită.
- Dar a învățat să supraviețuiască. - Cum?
A intrat în corpul și creierul unei creaturi pământene.
Fosila pe care am găsit-o și adus-o cu mine.
Și chestia asta de pe altă planetă a supraviețuit în fosilă?
- Apoi a revenit la viață? - Exact.
Continuă, profesore.
Animalul pe care l-ai împușcat a fost doar gazda și, când acel animal a murit
inteligența extraterestră s-a transferat cumva în altă gazdă.
Trăiește... în cineva din acest tren.
Ești un detectiv foarte bun.
Ai descoperit totul în afară de cine este gazda.
- Ăsta e următorul pas. - M-am gândit că o să trebuiască.
- Bună idee. - Sunteți doi, e bine.
- Dar dacă unul din voi e monstrul? - Monstru? Suntem englezi.
Dar trebuie să fi văzut ceva.
V-am spus, dormeam.
Știa despre ochii albi, mi-a spus.
Când ai adormit, luminile erau aprinse? Și când te-ai trezit?
- Erau stinse. - Ești sigură?
Desigur. Era întuneric. Le-am aprins. Și atunci l-am găsit... lângă mine.
Când am făcut testul, luminile erau aprinse.
Stăpâne!
Inspectore.
Acest oțel, la temperaturi înalte, ce se întâmplă cu el?
Se întărește. Ce temperaturi, de exemplu?
Zece sau doisprezece mii de grade.
Unde ai putea obține asemenea temperaturi pe pământ?
Nicăieri pe Pământ.
Țarul va afla despre asta! Vei fi trimis în Siberia!
Sunt în Siberia.
Aceasta este contesa Irina Petrovska iar eu sunt contele Maryan Petrovski.
Excelențele Voastre, îmi cer scuze.
Desigur, contele și contesa fac excepție de la ordinele noastre.
Vă rog, excortați-i în vagonul lor.
Țărani. Țărani!
Ești contesă?
Sunt americană și nu sunt obișnuită să fiu maltratată de străini.
Acel om, el e cel care nu vrut să ne lase să coborâm din tren, el e responsabil.
- Excelența Voastră, sunt inspector de poliție. - Toată lumea e arestată!
Inclusiv tu.
Cine sunt ucigașii? Cine? Cine sunt?
Cine sunt agitatorii?
Cine?!
Stați liniștiți, îi scot eu la iveală.
Ce tot spune acolo?
- Voi englezii, credeți în libera exprimare, nu? - Desigur.
Dacă ai investiga asta cum trebuie, în loc să debitezi tâmpenii...
E scandalos!
Deci... ești inspector de poliție?
Da, căpitane. Mirov e numele meu.
Mirov? Oh, Mirov!
Un nume rusesc bun, Mirov.
Spune-mi, Mirov, ce știi despre toată mizeria asta de aici?
- Mizerie? - Cred că știi ce caut eu aici.
Tu doar arată-mi suspecții și-ți promit că scot adevărul de la ei.
Vă înșelați, domnule.
- Mă înșel? - Prostule!
Înapoi, înapoi!
înapoi! Sau arunc un blestem asupra voastră!
Are ochiul diavolului!
Feriți-vă de mânia lui Satan!
Prost?
În genunchi, călugărule.
Trebuie să oprim asta.
- Încerca să te protejeze, de ce? - E nebun.
- Cine ești? - Ți-am spus, sunt polițist.
Nu!
I-ai văzut ochii! Dacă-l privești în ochi ești mort!
Intră în mine, Satan!
A ta este împărăția, puterea și slava!
Facă-se voia ta, precum în Iad așa și pe Pământ.
Ucideți orice mișcă pe lângă ușa aia!
- Dar dacă călugărul e nevinovat? - Avem destui călugări nevinovați!
Scoateți țăranii ăștia afară de aici! Repede!
Toată lumea înapoi în vagonul cu bagaje. Repede!
Uite!
Ucide numai pe întuneric, nu poate face nimic pe lumină.
- Ai grijă de ceilalți. - Dar tu?
- Voi fi bine, du-te. - Ia arma.
În ciuda a toate câte i-ai făcut, Pujardov a avut o afecțiune deosebită pentru tine.
Și totuși l-ai umilit adesea, chiar și în fața contesei.
E mort.
L-ai omorât!
Dacă vrei să-l omori pe Pujardov, e prea târziu.
- O să te spânzur! - Ah, sărmanul călugăr.
Te-a iubit mai mult decât a iubit promisiunea vieții veșnice.
Treci acolo, repede, acolo! Irina, în spatele meu.
Ar fi o greșeală să mă ucizi.
- Cine ești? - E greu de spus în cuvinte.
Sunt o formă de energie ce ocupă acest corp.
- De unde vii? - Din altă galaxie.
Am venit cu alții asemeni mie.
Am fost lăsat în urmă. Un accident.
Am supraviețuit în protozoare, pești, vertebrate.
Istoria acestei planete este parte din mine.
Apasă pe trăgaci și-i vei pune capăt.
Ce să fac cu tine?
- Dă-mi drumul. - Imposibil.
Este posibil.
Vă voi învăța cum să puneți capăt bolilor, durerii, foametei.
Așteaptă!
Mai este ceva.
Saxton!
Fugi!
Yahhhh!
Dă-mi drumul! Oh, nu!
Saxton!
Înapoi, vă rog, faceți loc.
Moscova spune să oprim Expresul când trece prin macaz.
Să-l deraiem? O să omorâm toți pasagerii!
Asta scrie aici.
Poate că suntem în război. Poate e război.
Traducerea și adaptarea iLLuSSiON